Tidligere:
- Hvor er "Konkursregnskapsboka"? - Jeg har mer enn ett gjemmested.
- Hei. - Hvem er du?
Madeleine Ferguson. Laura var kusinen min.
Laura hadde hemmeligheter.
Jeg er drømmekvinnen hans, og kan finne Lauras morder.
Kubben min så noe.
Denne lå i Leos bil.
Nå er ikke Leo noe problem.
Leo Johnson og Jacques Renault.
Er alt i orden?
Hank er blitt løslatt på prøve. Han kommer hjem.
- Fikk du beskjeden min? - Ja.
Vi ses.
Diane, klokken er 04.28.
Jeg er akkurat blitt vekket av et fryktelig bråk. Du hører det vel.
Hører du det?
Til nå har servicen på hotellet vært upåklagelig.
Men når man reiser hjemmefra,
mister man kontrollen over omgivelsene.
Diane, kan du sende meg
to par av de øreproppene
som jeg brukte på reisen til New York?
Jeg tok dem ikke med fordi jeg trodde det var unødvendig. Men...
- Kaffe? - Ja takk. Hva er det koret?
Islendinger på forretningsreise. De kom klokken tre i natt.
- De er i min etasje. - Heldiggris.
Det tar dem et par dager å stille inn den biologiske klokken.
- Hvordan går det? - Audrey, for å være ærlig,
så er jeg trøtt og litt på tuppa.
- Jeg har fått jobb. - Bra for deg.
Og jeg kan hjelpe deg med saken. Gjett hvor jeg..?
Audrey, jeg er sent ute. Jeg har bare tid til kaffe.
Jeg kan bli med.
Jeg gikk på skolen om onsdagen da jeg var på din alder.
Jeg fatter ikke at du engang var på min alder.
Jeg har bilder som kan bevise det.
- Hvor gammel er du? - 18.
- Vi ses, Audrey. - Ja, vi ses.
Ha det.
Vi ses, sønner av Olden! Hvordan sier du det?
Jeg digger dere!
En hilsen fra den fruktbare treløse islandske tundraen.
Vi har fått klager fra alle gjestene på hotellet.
De elsker Ghostwood-prosjektet. I to dager har jeg moret meg
med de nordiske villdyrene. Jeg er forelsket i Heba.
En snødronning med et smil som en soloppgang på et isflak.
Man blir blendet av en slik jente. Se hva hun ga meg. Et lammelår.
- Kutt ut, Jerry. - Ha på litt hvitløk og mynte.
- Du må møte henne. - Sett deg ned og slapp av.
Vi har arrangert galla-aften for lysluggene dine.
- Twin Peaks' beste borgere. - Skal den holdes i en telefonboks?
Og hvis salget ikke går helt i boks, tenkte jeg
at de kanskje ville like en liten tur opp til...
- Du vet hvor. - Jack!
Jeg er stolt over å kjenne deg.
- Ben... - Hva gjør du her, Leland?
Jeg vet at en ny investeringsgruppe kommer.
Kan jeg gjøre noe?
Det beste du kan gjøre, er å følge legens ordre.
Dra hjem. Du trenger å hvile deg.
Jeg føler bare...
Jeg føler at jeg trenger noe å beskjeftige tankene med.
Leland, ta deg ferie. Fly et eller annet sted.
- Ta med deg, Sarah. - Jeg er redd for å reise.
Vi er i Jacques Renaults leilighet, Hawk. Kom!
- Morn. - Morn.
- Hva vet du? - Han er kanadisk borger.
Han jobbet med tømmer før han ble for feit.
Da ble han bartender på kroa.
- Er det flere smultringer? - Ja da.
Jeg får skylle den ned med kaffe. Jeg sov dårlig i natt.
Du ser tufs ut.
En gruppe gale menn bor i samme etasje som meg.
- Er Jacques Renault dukket opp? - Ingen har sett ham på to dager.
Jeg har sendt Hawk til broren. Men Bernie har visst stukket av.
Morn, agent Cooper. Blodet på skjorten du fant, er AB-.
Det er ikke Lauras blod.
Så det var Jacques' blod på Leos skjorte.
Takk, Andy.
Hva med Leo Johnson?
- Vi sendte ut ettersøkning i går. - Kan du holde meg, Harry?
Jacques Renaults blodtype er AB-.
Jøss! "Flesh World" igjen.
Husker du annonsen med bildet av Ronette Pulaski?
Den ble sendt inn til bladet anonymt.
Lesere sender inn svar på annonsene til bladet.
Og bladet sender svarene videre. Ingen direkte kontakt.
Ronettes brev kom i denne postboksen.
Lokalt postnummer.
Jeg gjetter at den er registrert på Jacques Renault.
La oss se hvem som skrev til Ronette. Poststemplet i Georgia.
God natt!
Skjegget ødelegger effekten ved undertøyet, syns du ikke?
- Han er ingen skjønnhet. - Stakkaren.
Så du Leo Johnsons lastebil på den siden, Harry?
- Jeg liker at du lager mat til meg. - Leo avskyr maten min.
Leo har latt sjansen gå fra seg. Ditt livs største feil var
å slutte på skolen og gifte deg med den bilbøllen.
Hva ville du gjort hvis han kom nå?
Kom hit.
Kom hit!
Hei, Leo! Hvordan går det?
For en overraskelse. Shelly sier at du ikke liker maten hun lager.
Nå skal hun og jeg sitte her mens du lager frokost til oss.
Og hvis du sier ett skjevt ord til denne...
Nydelige jenta. Da blåser jeg huet av deg.
Sheriffbetjenten. Gjør som vi sa, så går alt bra.
- Hei, Andy. Kom inn. - Hei, Shelly.
- Når kommer Leo tilbake? - Problemer?
Nei. Vi vil bare prate med ham.
- Det angår vel ikke Laura? - Hvordan det?
Han snakket med Jacques, så dro de.
- Jacques Renault? - Ja. De kranglet.
Jeg hørte ikke hva de sa, men de kranglet visst om henne.
- Ring når han kontakter deg. - Ok. Takk for at du stakk innom.
- Var jeg flink? - Kjempeflink!
Du gjør meg gal.
Hallo...
Hei, Leo. Hvor ringer du fra?
Ser noen etter deg? Hvorfor skulle de det?
Du vet hvor paranoid du blir når du tar amfetamin.
- Når kommer du hjem? - Snart. Er alt bra?
Ja da. Alt er bra, Leo. Kom hjem.
- Jeg savner deg, Shelly. - Og jeg deg.
- Hei, søta. - Det gjør ikke noe at jeg kommer?
Nei da. Nadine kommer ikke fra patentadvokaten på to timer.
- Lydløse snortrekksgardiner? - Hun bruker alt millionene.
Jeg må fylle bensin på tanken, som alle andre.
Jeg ville ikke si det i telefonen, men Hank er blitt løslatt.
Ja vel.
Han kommer hjem. Tilbake, mener jeg.
Jeg traff ham så vidt før møtet. Han virket full av håp.
Så jeg ville ikke si noe.
- Du behøver ikke å forklare deg. - Har du sagt noe til Nadine?
- Ikke ennå. - Vil du at jeg skal si det først?
Nei. Det er bare det at...
Nadine er ikke så bra.
- Hva prøver du å si? - Jeg vet ikke.
Men det gjør jeg, tror jeg.
- Jeg vil ikke såre deg, jenta mi. - Det er problemet vårt.
Vi vil ikke såre noen. Så vi tar aldri det vi vil ha.
Kanskje det er slik man føler det når man nærmer seg livets slutt
og ikke har fått noe ut av det.
Norma...
Ikke ring meg. Ikke på en stund, mener jeg.
Jeg elsker deg, Ed.
Jeg husker da du var liten.
- Så min far har snakket med deg? - Ja, det har han.
Og vi gleder oss sånn til å få deg om bord på flaggskipet vårt.
- Hvor tenkte du jeg skulle jobbe? - Vel, Audrey...
Vi har fulgt din fars forslag, og tenkte på pakkedisken for deg.
- Gaver etc. Deltid, etter skolen. - Nei, nei, nei.
Emory, kan jeg være åpen med deg?
Ja, for all del.
- Da sier jeg detaljhandel. - Salg?
- Parfymeavdelingen. - Et av våre sensitive områder.
- Dyre ting, viktige kundeforhold. - Det er bare der jeg vil jobbe.
- Jeg må snakke med din far. - Gjør følgende, Emory:
Si til min far at jeg pakker inn for harde livet.
Men du gir meg jobb i parfymedisken.
Hvis ikke, flerrer jeg kjolen i to og skriker.
Og sier til min far at du prøvde deg på meg.
Gjør det saken klarere for deg?
Ja.
Ja hva da?
Ja, miss Horne.
Skal vi fylle ut?
Jeg fikk lappen din, James.
- Er alt i orden med deg? - Donna, det er noe jeg må si deg.
Jeg sa at min far døde da jeg var ti. Men han døde ikke.
Han var musiker. Han stakk av fra mamma og meg.
- Det var leit å høre. - Mamma er forfatter.
Hun var god. Hun skrev dikt og noveller.
Hun er alkoholiker. Hvis du ikke vil høre om dette...
- Jo, det vil jeg. - Hun reiste utenbys denne uken.
Men ikke langt.
Det hun gjør, er å reise til en annen by.
Hun forskanser seg på et billig hotell med noen flasker.
Og tar med seg fyrer på hotellrommet.
- Det gjør ingenting for meg. - Jeg vil ikke
holde noe hemmelig for deg. Vil ikke ha løgner mellom oss.
Når to har hemmeligheter for hverandre, blir de aldri lykkelige.
Det skal ikke skje oss.
Vi må gjøre det som er rett. Hvis vi ikke prøver
å finne ut hva som hendte Laura, vil det alltid ligge over oss.
Vi skal prøve, James.
Hun vandrer rundt som en hvileløs ånd.
Det føler jeg også.
De er i det minste nylaget. Her, Gary.
Takk. Vær så god, Scott.
Vær så god.
- Hva vil du føre det opp som? - Duplikat. Har vi en maken?
Ja. Samme flekk. Vi har hatt det før.
- Røde gardiner. - Postboksen sto på Jacques.
Her er svarene på Ronettes annonse. Kjenner vi noen her?
- Gi meg bladet, Hawk. - Hva er det?
To ulike annonsenumre sendt til samme postboks.
Ronettes og en til.
"Ung studine ønsker opplæring i kjærlighet."
"Svar utbes fra modne, sjenerøse menn."
- Det er Laura. - Ser du noen kjennetegn?
Gardinene.
Røde gardiner fra drømmen min, Harry.
Hvorfor kjøpte stuegrisen Jacques 190 liter fyringsolje?
- For å varme opp en tømmerhytte? - Bra, Harry!
Broren sa noe om et sted ved delstatsgrensen.
Vi må lage matpakke. Vi skal på skogstur.
- Madeleine... - Hei.
Jeg heter Madeleine Ferguson. Venner sier Maddy.
Så hyggelig. Jeg kjenner bare tante Sarah og onkel Leland her.
Og stemningen i huset er ikke akkurat så lystig for tiden.
- Vil du ha noe å drikke? - En cherry- coke.
Hvis jeg sier at du ikke må si dette til noen,
selv ikke din tante og onkel, er det greit for deg?
- Det høres hemmelig ut. - Det er det.
James og jeg kjente henne best. Hun var i stor knipe før hun døde.
- Større enn noen kunne ane. - Hva da?
Vi vil ikke si for mye. Vi kan ikke bevise det ennå.
- Kan ikke bevise det ennå? - Vi var glad i Laura.
Sannheten skal fram, og morderen skal tas.
Det har vi sverget på.
- Vet dere hvem som gjorde det? - Mistanker.
- Vi trenger din hjelp. - Hva vil dere jeg skal gjøre?
Laura snakket om et hemmelig gjemmested.
Hjemme. På rommet, kanskje. Ingen andre visste om det.
Hun kan ha gjemt noe der, som kan føre oss til morderen.
- Jeg skal hjelpe dere. - Vil du det?
Dagen før hun døde, følte jeg at Laura var i knipe.
Jeg har alltid stått henne nær. Derfor kom jeg hit.
Jeg kjente ikke Laura så godt, men kjente henne liksom likevel.
Våre foreldre sa alltid at vi liknet hverandre sånn.
- Hei. - Hei, Norma.
Vi ser ut som vi har flyktet fra en skjønnhetskonkurranse.
Jeg føler meg så glamorøs.
- Hei, Norma. - Hallo...Hank.
- Er du overrasket over å se meg? - Ja.
- Er det kjæresten til Leo? - Kona.
Leo er så impulsiv. Det er ikke mye kjøtt på henne.
Jeg forventer ikke noe kyss.
Jeg må gjøre meg fortjent til din kjærlighet.
Men jeg har tenkt å prøve, Norma.
Så hvor skal jeg begynne?
- I oppvasken, takk. - Kan jeg drikke opp kaffen først?
Sjef.
Kjærlighetsinvitt
Han er mer og mer alene på rommet.
- Vanskelig å få ham i tale. - Humørsvingninger.
- Han har fravær på skolen. - Og så slåsskampene.
Både på kroa og i begravelsen.
- Bruker du dop? - Nei.
- Alkohol. - Det var ikke det han mente.
- Teller ikke alkohol? - Alle drikker.
- Er du ulykkelig? - Er ikke det normalt?
Det kan ikke jeg svare på.
- Har du drept noen? - Har du?
- Min far har det. - I krig.
- Det er noe annet. - Hvorfor det?
- Jeg vil snakke med Bobby alene. - Dette er jo familieterapi.
Jeg må snakke med hvert familiemedlem alene.
- Bobby først. - Greit.
Foreldrene dine forstår ikke hva du går gjennom nå.
- Sier du det? - La oss snakke om Laura.
Greit.
Hva hendte første gang du og Laura elsket sammen?
Hva slags spørsmål er det, for pokker?
Gråt du, Bobby?
Om jeg gjorde hva da?
Lo Laura av deg?
Var du veldig lei deg da Laura døde?
- Laura ville dø. - Hvordan vet du det?
- Fordi hun sa det til meg. - Hva annet sa hun til deg?
Sa hun at det ikke fantes godhet i verden?
Hun sa at folk prøvde å være gode.
Men at de var syke og råtne. Hun mest av alle.
Og hver gang hun prøvde å gjøre verden til et bedre sted...
Dro noe forferdelig inni henne, henne ned i helvete igjen.
Hun ble dratt lenger og lenger ned i et svart mareritt.
Og det var vanskelig å komme opp til lyset igjen.
Følte du iblant at Laura skjulte en fryktelig hemmelighet?
- Ja. - Så fryktelig at hun ville dø?
Ja.
Så fryktelig at hun utnyttet folks svakhet?
Lokket dem, brøt dem ned, fikk dem til å gjøre forferdelige ting?
Laura ville forderve folk fordi hun følte seg fordervet.
- Ja. - Skjedde det med deg, Bobby?
Var det det Laura gjorde med deg?
Hun krevde så mye.
Hun fikk meg til å selge dop, for at hun skulle få.
- Denne veien. Gjennom her. - Se hvor du går, bygutt.
Takk, Harry.
Hva er det, Hawk?
- Det er ikke hytta vi ser etter, - Kanskje, kanskje ikke.
- Hold deg litt bak oss, doktor. - Ja, det gjør jeg uansett.
På tide at dere kom.
De er så trege når de ikke er redde.
Kom igjen. Kubben min dømmer ingen.
Jeg har te og kjeks.
- Men jeg har ikke kake. - Tusen takk, men jeg tror...
- Hva slags kjeks? - Sukker. Uglene ser oss ikke her.
En kopp te hadde vært deilig.
Lukk øynene, og du bryter ut i lys lue.
- Takk, Margaret. - Vi lar den trekke.
Vent på teen. Fiskene løper ikke sin vei.
- Ventet du oss? - Dere kommer to dager for sent.
Men det er deres problem.
- Kubben min har sett noe viktig. - Hva har kubben din sett?
Te først, så skal dere få høre det.
- Takk. - Min mann var tømmerhugger.
Han møtte Djevelen.
llden er Djevelen som feigt gjemmer seg i røyken.
Var det ikke dagen etter bryllupet, Margaret?
Mange ånder har bolig i tre. Ikke sant?
Du kan spørre den nå.
Hva så du den kvelden Laura Palmer ble drept?
Jeg skal snakke for den.
Mørke. Latter.
Uglene fløy. Mange ting var sperret.
Latter. To menn, to jenter.
Lommelykter i skogen, over bakkekammen.
Uglene var like ved. Mørket presset seg på henne.
Stillhet. Skritt senere.
En mann går forbi. Skrik. Langt borte.
Forferdelig. Forferdelig.
- En stemme. - Mann eller jente?
Jente. Lenger oppe, over bakkekammen.
Uglene var stille.
De to jentene var Laura og Ronette.
Og de to mennene var Jacques og kanskje Leo?
Kanskje det. Hvem er den tredje mannen?
Hører dere det?
Den veien.
"Og det er alltid musikk i luften."
Waldo!
Det er film i.
Blod.
Enøyde Jack.
God kveld, mr og mrs Showel.
Katherine Martell. Med ektemann.
Ikke hell innpå i kveld, Cathy.
Etter et par glass blir til og med du kjekk.
Deres livsstil må også ha forandret seg.
Men er dere fortsatt interessert i islandske legender og folklore?
Så absolutt.
- Vet du at vi sier det i Amerika? - Nei, Jerry.
- Har du aldri hørt det før? - Nei, Jerry.
Aner du hvilket potensial det ligger i
en konstellasjon av våre gener?
Jeg vil lage mat til deg, Heba.
Så han sier: "Hva får man
når man krysser en nordmann med en svenske?"
"En sosialist som vil bli konge."
Jeg husker en gang på 50-årene. Jeg reiste gjennom landet deres.
Et vakkert land. Ikke mange trær, men...
- Ha meg unnskyldt. - Møt meg på kontoret.
- Gi meg to minutter. - Rasende blir en forsmådd kvinne.
Hva? To minutter.
Tor, jeg ville spørre deg om du kjente til ordet luhamsta?
Catherine, vi ble enige om ikke å lage scener i gjestenes nævær.
Og så dynker du skoene mine med Dom Perignon.
Hva er det med deg?
Hvorfor hadde du denne pokersjetongen i lommen i går?
Jeg trodde du foretrakk erfarne kvinner.
Jerry ga meg den.
Den bringer lykke. Jeg er så glad for at du fant den.
Er du ferdig nå?
- Ja. - Da så.
La oss sette fyr på mølla. I kveld.
Nei. Jeg gir Josie en siste sjanse til å selge. I morgen.
Sier hun nei, har jeg gjort mitt beste for å få i stand en handel.
Skal det være en myntepastill?
La meg nå få klarhet i dette...
Er hele landet deres over tregrensen?
Kan jeg få deres oppmerksomhet?
Takk for at dere tar godt imot våre naboer fra magiske lsland.
Vi er alle islendinger.
Ghostwood eiendomsprosjekt er viktig for Twin Peaks.
Og ingen andre ville vi heller hatt...
Dans med ham. Jeg mener det. Dans med ham.
Hva er det som foregår, Jerry?
Få tak i Jacoby og et nett, og bli kvitt ham.
Donna, jeg så i Lauras rom.
Da vi var yngre, gjemte hun sigaretter i sengestolpen.
Den øverste delen kan skrus av. Jeg fant en kassett.
Leland!
Jeg møter deg og James i morgen. Ta med kassettspiller.
- Så noen at du kom inn hit? - Nei.
Du forstår vel at det er risikabelt? Noen kan se oss.
Dette lå gjemt i skrivebordet hennes, der du sa det lå.
- Da kan vi sette i gang. - Når da?
l morgen kveld.
Jeg ba deg passe butikken. Ikke åpne egen filial.
Gjør som du får beskjed om. Neste gang kverker jeg tøsen din
før jeg dreper deg.
Gi meg en øl, Shelly. Gi meg en øl, for pokker!
Kom deg opp, og..!
- Hva i helsike gjør du? - Du får ikke slå meg mer.
Ikke kom nær meg, Leo!
Ditt dumme lille ludder. Du tør ikke å gjøre det.
Slå på lyset!
Ikke be meg gå.
Vær så snill. Ikke be meg gå.